Nors jų turime kone 2000, deja, ne visi išliko ar išlaikė savo buvusį grožį. Tačiau yra dvarų, kurie prikelti naujam gyvenimui laukia lankytojų. Vienas tokių – Žagarės dvaras. Tad susipažinkime su buvusiomis grafų Naryškinų valdomis.
Pažintis su dvaru
Žagarės dvaras stovi Žagarės miesto pakraštyje, Joniškio rajono savivaldybėje, netoli Latvijos sienos. Tai miesto įžymybė, kuri dabar priklauso Žagarės regioninio parko direkcijai.
XVIII a. dvarą valdė grafas Platonas Zubovas, o 1858 m. Žagarės dvaro savininku tapo Naryškinų giminė, kuriems valdant dvaras suklestėjo. Naryškinai dvarą pavertė įspūdinga šeimos rezidencija, kurioje išsiskyrė baltuojantys „U“ formos rūmai su kolonomis ir Naryškinų šeimos herbu.
![Dmitrijaus Naryškino herbas rūmų frontone](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/620b0ba0-79a1-11ed-aff1-7775c38c46e3.jpg?noup&w=400)
Juose buvo 60 kambarių, o ypatingą akcentą suteikė puošnios baltų koklių krosnys.
Vienas svarbiausių išlikusių dvaro pastatų yra arklidės, kuriose įsikūręs Žagarės žirgynas. Šios arklidės grafo Naryškino laikais buvo ypač prašmatnios: su moderniais įrengimais, atvežtais net iš Anglijos, mūriniais gardais arkliams ir grindimis iš keraminių plytelių bei betono. Šis žirgynas – miesto simbolis, vienas seniausių žirgynų Lietuvoje (įkurtas 1899 m.).
Žirgyno manieže vykdavo žirgų parodos, dailiojo jojimo demonstravimas, žirgų varžybos. Šiuo metu žirgyne puoselėjamos dvaro žirgyno tradicijos ir auginama per 300 Hanoverio veislės žirgų. Prie arklidžių buvo įrengtas ir didžiulis (70 m) maniežas su angliškojo tipo apšiltinta stogo konstrukcija.
![Dvaro arklidės](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/6214f6b0-79a1-11ed-adc0-d5457e5bcee5.jpg?noup&w=400)
Įspūdingai atrodo ratinė, pastato fasadas labai išraiškingas – su penkeriais vartais ir bokšteliu smailiu stogeliu.
Žagarės dvare rasite vėjo malūną, statytą 1770–1780 m. Šis olandiškojo tipo statinys – kepurinis, mūrytas iš lauko akmenų. 1979 m. vėjo malūnas buvo restauruotas. Viena svarbiausių dvaro ansamblio dalių – apie 70 ha parkas, kurį 1898 m. suprojektavo Georgas Kuphaltas.
![Vėjo malūnas](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/620c4420-79a1-11ed-adc0-d5457e5bcee5.jpg?noup&w=400)
Parke driekėsi takeliai, medžių alėjos, augo net apie 200 želdinių. Dauguma Žagarės parko medžių – atvežtinių ir savaime augančių – pasodinti tiksliai pagal projektą buvusiose dirbamose žemėse. Šis parkas ilgainiui tapo Žagarės miesto parku. Taip ilgą laiką Žagarės parkas, paprastiems žmonėms buvęs „uždraustąja žeme“, tapo atviras visuomenei.
Vyšnių ir kleckų valgyti
Žagarės dvaras patiks tiems, kurie mėgsta ilgus pasivaikščiojimus. Čia laukia 3 km ilgio Žagarės ozo bei 2 km ilgio Žagarės dvaro pažintiniai takai. O pailsėti galima poilsiui įrengtose vietose prie Švėtės upės, Žvelgaičių tvenkinio ar karjerų.
Geriausia čia apsilankyti liepos mėnesį. Kasmet trečiąjį liepos savaitgalį keturias dienas vyksta jau tradiciniu šiame krašte tapęs Žagarės vyšnių festivalis. Vyšnių derliaus metu įvairiose Žagarės istorinėse vietose organizuojami renginiai, mugės, parodos, žirgų čempionatai, koncertai. Šventėje šurmuliuoja tradicinis prekiautojų iš visos Lietuvos ir Latvijos turgus, kuriame siūloma įvairiausių gaminių: nuo čia pat verdamų originalių vyšnių uogienių iki sodo baldų. Amatininkai, kulinarinio paveldo atstovai, tautodailininkai pristato istorinį, kultūrinį ir kulinarinį paveldą.
![Poilsio aikštelė dvaro parke](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/621c97d0-79a1-11ed-8ced-6f58a6938111.jpg?noup&w=400)
Jei Žagarės dvare lankysitės rugsėjo mėnesį, nepamirškite užsukti į netoliese esantį Žiurų kaimą. Čia rugsėjo pradžioje vyksta Kleckų šventė, o iš jos tikrai neišvažiuosite alkani. Kleckai – taip šiame krašte vadinami virtinukai, daromi tik iš ruginių miltų. Mugėje susirinkusios šeimininkės vaišina pačiais įvairiausiais kleckais: dideliais ir mažais, įdarytais lašinukais, svogūnais, varške.
Kiekviena turi savitą ir ypatingą receptą. Renginio metu lankytojai patenka į tikrą virtuvę: prie ilgų stalų kleckai yra raitomi, paskui verdami ar kepami, galiausiai – ragaujami su Joniškio krašto alumi ar gira. Vyksta kleckų ir miežių bei apynių gėrimo degustavimo varžytuvės, vyksta koncertai