Dėl naujesnių paminklų visada virė aistros
Šiomis dienomis Vilniaus pilių valstybinio kultūrinio rezervato direkcija kvietė į ekskursiją, siūlančią paanalizuoti, kodėl gi dėl monumentų yra liejamos ašarų pakalnės.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/2267ddf0-cf02-11ed-aa50-0f8ea6c16460.jpg?noup&w=400)
Šioje ekskursijoje, anot M. Mikulėnaitės, buvo pasakojama apie Vilniaus pilių teritorijoje kažkada buvusius ir neišlikusius, kažkada projektuotus, bet neįgyvendintus, ir tuos paminklus, kurie pasiekė mūsų dienas.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/c848a371-af8c-462d-9b04-42ebfecea4b1.jpg?noup&w=400)
Žvelgiant iš Pilies teritorijos, M. Mikulėnaitei labiausiai patinka šie du paminklai: skvere šalia Arkikatedros, priešais Tilto gatvę, esantis paminklas dailininkui, scenografui, grafikui ir tapytojui Mstislavui Dobužinskiui bei Gedimino pilies kalno papėdėje esanti skulptūra, pagerbianti vienintelę lietuvišką šunų veislę – lietuvių skaliką – „Lietuvių skalikai“.
!["Lietuvių skalikai" (skulptūros autoriai – Rimantas Keturka ir Feliksas Volčakas, eskizo autorius – Romualdas Kvintas)](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/4e096b84-d6a7-4455-96b8-fcfbc89bb8e2.jpg?noup&w=400)
Visiems neįtiksi
Šiandien atsiranda įvairių siūlymų, kaip išvengti visuomenės susiskaldymo, vienas jų – pagerbiant garsias asmenybes būtų galima sodinti medžius. Kaip reaguoja į paminklus atėję į ekskursijas žmonės, ar jie piktinasi dėl esamų monumentalaus meno kūrinių?
„Ekskursijose dalyvauja ir jaunesni, ir vyresni žmonės. Jaunesni nežino priešistorės, tad noriai klausosi, o tie, kurie ją prisimena, kaip vienas ar kitas paminklas buvo statytas – pasidalina atsiminimais. Replikų ar diskusijų, kad ir dėl J. Marcinkevičiaus paminklo – nekilo“, – šypsodamasi patikino gidė.
O kaip dėl kritikos skulptoriaus Regimanto Midvikio sukurtam 3,5 metro aukščio paminklui, vaizduojančiam karalių Mindaugą, sėdintį soste ir rankose laikantį karališkąsias regalijas – skeptrą ir valdžios simbolį – rutulį, – negi niekada neteko jos girdėti?
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/8f9879e0-7c17-11ed-a027-29ed55e34c8c.jpg?noup&w=400)
Skirstomasi į skirtingas stovyklas
Vilnius turi tokių skulptūrinių objektų, apie kuriuos juokaudami vilniečiai vienas kitą supranta iš pusės žodžio, galima sakyti, jie jau tapo folkloru. Paklausta, ar tik vilniečiai tokie išradingi, ar tai būdinga ir kitiems miestams, M. Mikulėnaitė sakė, kad greičiausiai to netrūksta visur, bet sostinėje – daugiausia gyventojų, ji yra matomiausia.
„Jeigu skulptūrą stato provincijoje, ji nelabai kliūna, nes žmonės ten dažnai nenuvažiuoja. Vilniuje, kai kalba eina apie kunigaikščius Gediminą, Mindaugą – kertinius Lietuvos istorijoje žmones – logiška, kad kiekvienam atrodo, kad turi būti geriau, nei yra, vizijose įsivaizduojama kitaip. Tada skirstomasi į skirtingas stovyklas“, – pastebėjo pašnekovė.
![Barboros Radvilaitės skulptūra](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/15b2f690-051b-11ee-929a-5fe5ab034eea.jpg?noup&w=400)
Apskritai, anot M. Mikulėnaitės, Vilniuje slepiasi daugybė istorijų, todėl į šį miestą reiktų žvelgti smalsiai ir pastabiai.
![Miglė Mikulėnaitė](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/7d410619-e931-450e-885c-63bf72305016.jpg?noup&w=400)
Reikėtų domėtis miestu, pažinti jį iš vidaus
Kartkartėmis M. Mikulėnaitei tenka išgirsti nuomonių iš žmonių, kurie yra aplankę nemažai Europos miestų, kad „tame Vilniuje nieko nėra“.
„Tokių norisi paklausti: o kiek gi jūs žinote apie šį miestą? Vilnius turi labai daug paslapčių, netgi kalbant ne apie paminklus. Yra ir užkaborių, ir kiemelių... Neabejoju, kad nemaža dalis vilniečių, apskritai nėra buvę gražiausiose bažnyčiose, o Vilniaus bažnyčios – pasaka! Italai atvažiavę alpsta.
Rėžiant, kad Vilnius nieko neturi, ir esą, ką mes galime pasiūlyti pasauliui – pradžiai reikėtų pažinti, ir jau tada, kai gerai pažinsi savo miestą (ne vien Konstitucijos prospektą ar miegamuosius rajonus, nors ten irgi yra savų niuansų), galima bus pasakyti, oi, mes neturime ką parodyti. Reikėtų tuo miestu domėtis. Paminklai gali būti įvairūs, gali dėl jų virti aistros, bet reikia vaikščioti ir žiūrėti, bandyti pažinti miestą iš vidaus. Yra kuo didžiuotis – gražuolis miestas, patikėkit manim! Svarbiausia, nebandyti lygint. Kartais pasakoma, kad Vilniaus su Talinu nepalyginsi, iš tikrųjų nepalyginsi. Dėl to, kad Vilnius turi visai kitus dalykus – jisai tikrai yra unikalus“, – sakė M. Mikulėnaitė.