Algoritmas veikia!
„Atrodė, kad mano pasakytuose žodžiuose telpa labai daug. Vis dėlto, pamaniau, kad reiktų pratęsti šias mintis. Su šiuo galvosūkiu kreipiausi į DI, ką jisai man atsakys, gal duos nuorodų, idėjų? Kai išmetė atsakymą, supratau, kad jis žino daugiau negu man reikia. Palietė ir socialinį gyvenimą, savęs atradimą, daug temų iš mūsų gyvenimo. Supratau, kad šitas algoritmas veikia, galbūt reikia ir saugotis, – mes dabar taip žaismingai žaidžiame su juo, kažkada jis su mumis gali pažaisti... Tos visos pranašystės savotiškai pildosi, baugu pasidarė“, – nejaukiai pasijutusi prisipažino S. Gutautė.
Paklausta, ar DI leido prisiliesti ir prie savo kūrybos, menininkė neigė net tokią galimybę ir patikino, kad šita erdvė – tik jos!
![Solveiga Gutautė](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/5e14ab80-e299-11ed-a428-37e45741cd8c.jpg?noup&w=400)
„Quantum“ pagal Solveigą ir DI
Vis dėlto, jei jau pradėjome eksperimentą su DI... Paklausiau menininkės, ką ji turėjo omenyje parodą užvadinusi žodžiu „Quantum“, ir DI, kaip jis manantis, kodėl autorė pasirinko būtent šį žodį?
Kaip DI asistentas jis esą nemokantis aiškinti menininkų sprendimų ir minties procesų, bet, anot DI, galima tikėtis, kad kūrėja pasirinko žodį „Quantum“ dėl to, kad šis gali simbolizuoti naujas idėjas, naujoves, kitokius požiūrius.
Chm, galima būtų dėti pliusiuką DI naudai, už bandymą suktis iš situacijos, visgi, S. Gutautė savo pasirinkimą aiškina kiek kitaip: „Viename atsitiktinių pokalbių plenere su latvių menininkais, kai kalbėjome apie gyvenimą ir kūrybą, ištariau žodį „Quantum“ – tokia neapčiuopiama kosmoso nežinomybė, to, ko mes nematome, bet žinome, kad yra, tačiau negalime pačiupinėti. Šis pavadinimas [brendo mintyse] nuo seno, rašant paklodes minčių srauto. Pavadinimo kurti nereikėjo, išėjo natūraliai.“
Vėl kreipiuosi į DI, sakydama, kad jis kiek klysta, autorė kalba ne apie naujoves, o neapčiuopiamumą... DI tikina suprantąs ir prideda, kad kai kurie žodžiai turi skirtingų reikšmių, gali būti interpretuojami įvairiais būdais, ypač menininkų kalboje.
„Quantum“, nepasidavė jis, gali būti naudojamas ne tik moksle, kalbant apie skaičius ir jų santykius, bet ir meninėje srityje kaip metafora „nesuvokiamam“ ar „neapčiuopiamam“ dalykui, tarsi kažkam, kas peržengia mūsų įprastą supratimą apie pasaulį.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/6042d620-e299-11ed-8149-c3428e446d0a.jpg?noup&w=400)
Nežinomybė yra apie dabartį
Štai taip... daugiau klausimų DI neužduodu, liekame dviese su S. Gutaute, pratęsiame temą apie nežinomybę, kuri, bent jau anksčiau – žavėdavo. Tačiau šiandieninis pasaulis privertė pajusti, kad ji gali atnešti ir blogį – karą, pandemijas, problemas, apie kurias anksčiau net negalėjai pagalvoti.
![Solveiga Gutautė](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/5e02aa20-e299-11ed-a9f7-117776dd6f7c.jpg?noup&w=400)
„Keramiką pasirinkau atsitiktinai, bent jau šiuo metu taip atrodo. Retkarčiais tapydavau, miniatiūras sau, namams, nesureikšmindama, kad tai tapyba. Draugė pasikvietė mane į vasaros plenerą, važiavau jai palaikyti kompanijos iš smalsumo, prisimenant studentiškus laikus. Plenerą organizavo tapytojas Gintaras Zubrys. Susirinko daugiausia moterys, jos realistiškai, savitu stiliumi tapė, o aš liejau nedideles akvareles, bet tai nedžiugino, nesupratau, kodėl, – nepatyriau malonumo“, – atviravo pašnekovė.
Karštą vasaros dieną atsisėdusi atokaitoje po klevu, S. Gutautė pasakojo išsitraukiusi dienoraštį ir pradėjusi rašyti, klausdama savęs – kas ji, kas patinka, kodėl tapanti gėlytes, kurios nedžiugina?
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/5f3e1050-e299-11ed-a428-37e45741cd8c.jpg?noup&w=400)
Įkvėpimas egzistuoja, bet jis turi atrasti tave dirbantį
Tačiau, anot menininkės, savęs pranokimas gali būti suvokiamas klaidingai – kaip nuolatinis savęs drąsinimas būti geresniu ir geresniu. S. Gutautės manymu, buvimas „-iausiu“ varo į neviltį – gražesnis, puikesnis, sėkmingesnis, turtingesnis, begalybė, kuri, iš tikrųjų, beprasmiška: „Pirmiausia, reikia būti pakankamam sau. Galima diskutuoti, ar tas pakankamumas nėra variklis, sakyčiau, reikia išlaikyti viduriuką, kad norėtum daryti, tobulėti, kurti, bet kuo kitu užsiimti, bet tuo pačiu – ir sustoti, pasidžiaugti, patirti malonumą.“
S. Gutautei patiko seminare išgirsta vieno menininko iš Amerikos ištarta frazė, kurią ji užsirašė ant savo darbastalio: „Įkvėpimas egzistuoja, bet jis turi atrasti tave dirbantį.“
![Solveiga Gutautė](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/5e392370-e299-11ed-a428-37e45741cd8c.jpg?noup&w=400)
Paklausus, kas įkvepia, dera pasiteirauti, ir kas trukdo kūrybai? Gyvenimas, anot S. Gutautės, susideda iš daug puzzle detalių – yra ir buitis, ir reikalai, ir finansiniai dalykai, kuriuos reikia spręsti.
„Uždirbu [pragyvenimui] iš savo porcelianinių papuošalų – turiu projektinę veiklą, turiu VŠĮ, rūpinuosi, kaip pritraukti lėšų. Kadangi dar nauja veikla, dar nėra lengva įsisiūbuoti – tai atima daug laiko, o kartais taip norisi ilgiau studijoje pabūti, bet turi atseikėti laiko ir kitiems dalykams. Šeimai, buičiai, pabuvimui namie, naminiam maistui... Viena vertus, gali sakyti, kad tai trukdo, bet, kita vertus, aš to nenoriu atsisakyti. Suprantu, kad [be to] nesijausčiau laiminga ir įkvėpta, – turi būti balansas. Norisi ir jaukių namų, ir tapybos sau. Gerai, kai gali pasirinkti, derinti visus tuos dalykus“, – sakė ji.
S. Gutautės paroda „Quantum“ „Lietuvo dailininkų sąjungos Projektų Erdvėje“ (Vokiečių g. 4, Vilniuje) vyks iki gegužės 19 d.