Skalikų veislė įkvėpė ir veislynui, ir knygai
Skalikų augintojas dr. Marius Smetona gerai prisimena tą dieną, kai įsigijo pirmąjį lietuvių skaliką. Tąkart jis pasiėmė visus savo turėtus pinigus ir išvažiavo į kitą Lietuvos galą nusipirkti šuns.
Tuo metu skalikų augintojas dar neturėjo planų užsiimti skalikų veisimu, ar, tuo labiau, knygos apie juos rašymu. Jis vylėsi, kad jo skalikas taps miesto šunimi, nors šunį pardavęs veisėjas bandė atkalbėti ir sakė, kad su skaliku geriau ne į koncertus vaikščioti, o medžioti, juk tai – medžioklinė veislė.
„Kai aš lankiau dresūrą, dresuotojas sakė – tavo šuo labai geras, tu pamėgink į parodą nuvažiuoti, pasižiūrėti. Aš pasiruošiau, nuvežiau šunį į parodą, jis laimėjo. Taip ir užsikabinau, į parodas važiavau, važiavau, tada susipažinau su kitais veisėjais. Kaip tik per skalikų skulptūros atidengimą Vilniuje aš pašnekėjau su vienu veisėju, jisai turėjo naują vadą pasidaręs. Labai gražus šuo buvo, sako, kergiam. Sakau – kergiam. Sukergėm ir viskas taip ir išėjo“, – sako M. Smetona.
![Svečiuose pas skalikų augintoją dr. Marių Smetoną](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/cb5b43b0-df7f-11ed-a9f7-117776dd6f7c.jpg?noup&w=400)
„Priėjau aš prie mūsų tokio draugo, kito veisėjo, knygos bendraautoriaus. Sakau, rašom knygą, sudėsim viską į vieną vietą ir būsim pirmi. Per 30 metų niekas nesugebėjo parašyt – parašom. Jisai sako – rašom. O paskui buvo darbas, medžiagos rinkimas. Sėdom, darėm ir išėjo knyga“, – pasakoja jis.
Skalikų veislė galėjo išnykti: išliko tik entuziastų dėka
Knygos autorius skaičiuoja, kad rašymas truko beveik penkerius metus. Norint nuosekliai nupasakoti lietuvių skaliko kilmės istoriją, teko ieškoti rašytinių šaltinių, kuriuose toks šuo būtų minimas. Autorius prisipažįsta, kad tai buvo sunki užduotis, nes, kaip sako jis, mes nuo seno buvome ne rašto, o šnekėjimo kultūra.
„Vienas pirmųjų šaltinių yra teisinė byla iš XVI amžiaus, kaip išveda šunį iš moters kiemo. Čia išeina kaip ir vagystė šuns, tai turbūt pirmas ten paminėtas skalikas. Bet yra neaišku, nei koks tas skalikas iš tikrųjų, nei kaip jis atrodė neaprašoma. Visa tai labai formaliai – tas iš to pavogė tą ir tą, teisine kalba. Formalumai visiški“, – sako skalikų augintojas.
![Svečiuose pas skalikų augintoją dr. Marių Smetoną](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/cb00c7a0-df7f-11ed-8149-c3428e446d0a.jpg?noup&w=400)
Vėliau medžioklė su skalikais ėmė nykti. Po Pirmojo pasaulinio karo miškuose gyvūnų buvo mažai, todėl buvo įvesti medžioklės ribojimai ir mokesčiai. Sąlygos medžioti su skalikais ilgainiui tapo vis sudėtingesnės, todėl lietuvių skalikų veislė išliko tik entuziastų dėka.
Nedresuoti lietuvių skaliko – pavojinga: tai nėra vaikas
Kalbėdamas apie veislės charakterį, skalikų augintojas pažymi, kad tai – medžioklinis šuo. Iki šių dienų didžioji dalis veisėjų yra medžiotojai ir šunys taip paprastai savo šaknų nepamiršta, o vienas iš tokių medžioklinių bruožų – nepaklusnumas.
„Labai svarbus dalykas – labai mėgsta išsivesti į laukus ir miškus pasivaikščioti be pavadėlių. Ir čia savų niuansų yra. Kol mažas, gali šito nesijausti, bet kai subręs, jam kraujas užvirs, pėdsaką užuos ir ate. Tai jeigu šuo nemokytas, gali ir negrįžti“, – įspėja M. Smetona.
![Svečiuose pas skalikų augintoją dr. Marių Smetoną](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/cb6751a0-df7f-11ed-a428-37e45741cd8c.jpg?noup&w=400)
„Kuo dar įdomus jo charakteris – šiaip yra labai meilūs, mėgsta prisiglausti, pabendrauti su žmogumi. Labai dažnai, pavyzdžiui, vedžiojant po miestą arba po kokius pažintinius takus, žmonės išsigąsta, o jie tiesiog eina pasiuostyti, prisiglausti. Ateina toks didžiulis šuo 30 kilogramų, prieina staigiai, žmonės dažnai išsigąsta“, – pastebi skalikų augintojas.
„Patinai yra dar įdomesni, jie tikrai meilūs, bet savarankiškesni. Kai hormonai sužaidžia, tai juos suvaldyti išvis yra sunku. Jie yra dar sunkesni, su jais dar daugiau darbo. Tai nėra vaikas. Apskritai nė vienas šuo nėra vaikas. Tai yra labai rimtas augintinis“, – sako M. Smetona.
Daugiau apie lietuvių skalikų istoriją dėstytojas jau šį savaitgalį kalbės „Šuns dienos“ proga vykstančiame renginyje „Užuosk pilis!“. 2023 m. balandžio 23 d. (sekmadienį), 11:30 val. Vilniaus pilių kupolas kviečia į atvirą dr. M. Smetonos paskaitą „Lietuvių skalikas – vakar, šiandien ir rytoj“.
Daugiau įdomių istorijų apie augintinius ir patarimų apie jų priežiūrą – laidoje „Duok leteną“ šeštadieniais 9:30 val. per „Delfi TV“.
Visus laidų įrašus galite pamatyti čia.