Problemų – ne viena
Apie senųjų kapinių problemas diskutuota praėjusią savaitę per Plungės rajono savivaldybės tarybos Švietimo, kultūros ir sporto komiteto posėdį. Dėmesį į tai, kad senosios miesto kapinės jau kelerius metus nebeturi prižiūrėtojo, atkreipė Savivaldybės paveldosaugininkas Gintaras Ramonas
Pasak jo, dėl to kapinių būklė jau dabar kelia nerimą, o ateity tik blogės. Esą būtina pasirūpinti vertingais kryžiais, paminklais, nes dabar žmonės patys imasi iniciatyvos ir, neturėdami leidimo, vertingus antkapinius paminklus bei tvoreles pakeičia naujais, taip po truputį naikindami senųjų kapinių vertę.
Specialistas siūlė sudaryti vertingų antkapinių paminklų bei kryžių, kurių nebūtų galima keisti naujais, sąrašą. Tiesa, ateityje darbą palengvins jau pradėtas kapinių skaitmeninimas – ateity visų kapviečių ribos, antkapių fotografijos ir koordinatės bus prieinamos internetu.
Vis didesniu galvos skausmu tampa ir griūvanti dar XIX a. pab. pastatyta akmeninė senųjų kapinių tvora, taip pat stipriai nusidėvėjęs dar sovietmečiu nutiestas pagrindinis takas iki koplyčios. Juos reikia kuo skubiau tvarkyti.
![Gintaro Ramono nuotr.](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/67a94080-7da3-11ed-93db-c1fc3aed5aa7.jpg?noup&w=400)
G. Ramonas kalbėjo, kad rūpestį kelia ir žymių asmenų kapvietės, meistrų rankų besiprašantys jose pastatyti paminklai. Dvasininkams skirtus paminklus esą kažkiek patvarko bažnyčia, tačiau su kitais – bėda.
Reikėtų mobilaus prižiūrėtojo?
Kad senosiomis Plungės kapinėmis būtų pasirūpinta, paveldosaugininko nuomone, reikėtų nors ir nepilnu etatu dirbančio jų prižiūrėtojo arba perkamos kapinių priežiūros paslaugos. Juk šios kapinės – daugiau nei hektaro ploto, jose yra 2 578-ios kapvietės.
Daugiau apie kapinių priežiūrą galėtų papasakoti Plungės miesto seniūnė Dangirutė Jurkuvienė, tačiau vykstant posėdžiui ji turėjo nedarbingumą. Tiesa, apie tai kiek anksčiau ji buvo trumpai kalbėjusi su komiteto pirmininke Vida Bondauskiene ir užsiminė apie būtinybę turėti mobilų kapinių prižiūrėtoją, kuris ir pasirūpintų visais su miesto kapinėmis susijusiais reikalais.
Pirmininkė perdavė seniūnės nuomonę ir dėl akmeninės kapinių tvoros. D. Jurkuvienės įsitikinimu, ją būtina kapitališkai remontuoti, nes kai kuriose vietose ji išgriuvusi nuo pamatų. Didesniam remontui seniūnijos lėšų tikrai nepakaks, todėl seniūnė siūlė svarstant kitų metų Savivaldybės biudžetą atskirai numatyti tam lėšų.
„To neturėtų būti“
Į diskusiją įsitraukusi komiteto narė bei istorikė Jolanta Skurdauskienė džiaugėsi, kad pagaliau pajudintos senųjų kapinių problemos, ir vylėsi, kad tai nebus tik tušti žodžiai, nes kapinių klausimas žmonėms – labai aktualus. Ypač Plungėje, kur kapinių situacija tikrai nėra gera.
Ji sakė žinanti ir senųjų kapinių tvoros, ir tako problemas, tačiau šįkart akcentavo žymių plungiškių kapviečių priežiūros klausimą.
„Mes, Tarybos nariai, sulaukiam žmonių nusiskundimų, nes tos kapvietės atrodo išties blogai, jos neprižiūrimos. To neturėtų būti, nes tai yra žymių žmonių amžinojo poilsio vietos.
![Jurgitos Naglienės nuotr.](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/679395a0-7da3-11ed-b50f-6fa38dc383a6.jpg?noup&w=400)
Šiemet minimos 160-osios Felikso Sragio gimimo metinės. Jis buvo vienas iš „Saulės“ gimnazijos įkūrėjų, mokytojas, leksikografas, knygnešys. O jo kapvietės paminklas – su nulūžusia viršūne, neįskaitomu užrašu. Niekas nieko nedaro, nors visi žinome, kad šito kapo jau nėra kam prižiūrėti. Yra ir kitų pavyzdžių, kurie byloja, kad šiai sričiai reikalingas dėmesys. Tam būtinas kapinių prižiūrėtojas“, – kalbėjo politikė.
Laidoja, kur nori
Posėdžio metu prisimintos ir vienos seniausių Lietuvoje Beržoro kapinės, kuriose taip pat palaidota nemažai žymių žmonių. Komiteto narė Judita Stankutė kalbėjo, jog būtina tvarkyti ir šių kapinių senuosius paminklus, o taip pat – peržiūrėti laidojimo tvarką, nes dabar žmonės savo mirusius artimuosius laidoja, kur nori. Esą nesusirūpinus tuo ateis diena, kai nebebus kaip pereiti kapinių, mat jau dabar naujos kapvietės formuojamos ant takelių arba pastarieji išminami per senus kapus.
Ir šios bėdos G. Ramonui – ne naujiena. „Su Beržoru išties sudėtinga situacija. Kalbėjome apie tai ir su seniūne, kuri skundėsi, kad kapinės – perpildytos, bet daug kas vis tiek dar nori kažkaip įsigrūsti. Bėdą išspręstų laidojimas urnose, bet dėl to, ko gero, sukiltų senesnieji žmonės. Iš tikrųjų tai – jautrus klausimas, tačiau neišvengiamas. Ateityje apie tai reikės kalbėti“, – sakė Savivaldybės paveldosaugininkas.