Specialistai rekomenduoja pasirūpinti ja, nusprendusiems reguliariai minti dviračiais. Mat ji yra kur kas patogesnė, aerodinamiškesnė, o medžiaga, iš kurios ji pasiūta, leidžia jaustis komfortiškai net ir intensyviai sportuojant.
Dviratininkų aprangos privalumai
Važiuojant dviračiu, ypač esant nepalankiomis oro sąlygoms, labai svarbus yra kūno temperatūros balansas. Jis priklauso ne tik nuo fizinio pasirengimo ir krūvio, bet ir nuo to, kaip apsirengsite.
Apsirengus per mažai, važiuoti bus nekomfortiška, galima peršalti.
Apsivilkus per daug - gresia perkaitimas, sukelsiantis prakaitavimą. Dėvint įprastinius rūbus to išvengti beveik neįmanoma. Sugėrusi prakaitą tokia apranga vėliau sukelia atvirkštinį efektą. Tuomet permirkusi apranga tampa kur kas laidesnė šilumai, o dėl to kai kurios kūno dalys pradeda šalti. Tai ypač aktualu vėsiuoju metų laiku, bet galioja ir vasarą. Pasak profesionalių dviratininkų, vilkint netinkamą aprangą ir esant vėjuotai dienai sustojus pailsėti, kyla didelis pavojus peršalti.
Profesionalios dviratininkų aprangos yra siuvamos iš sluoksniuotos medžiagos. Kiekvienas sluoksnis atlieka konkrečią funkciją, o visų jų paskirtis – į paviršių išstumti drėgmę ir apsaugoti nuo išorinių poveikių. Dėl to jos gerai garina prakaitą ir drauge saugo nuo vėjo.
Tai tampa nepalyginamai svarbiau esant šaltam orui ar lyjant. Jei ketinate važinėti ir tokiu oru, reikės pasirūpinti gana plačiu aprangos spektru.
Kitas svarbus aspektas – dviratininkams reikia vengti plevėsuojančių drabužių. Šie ne tik sukuria didesnį oro pasipriešinimą, bet ir gali įsipainioti į grandinę ar net užkliūti už kitų objektų, pro kuriuos važiuoja dviratininkas. Neatsitiktinai patyrusius dviratininkus visada pamatysite apsivilkusius prigludusią dviratininkų aprangą.
Tinkamos aprangos krepšelis
Važiuojant šiltą vasaros dieną tinkama apranga yra minimali. Be šalmo, pirštinių dviratininko kojinių ir batų užteks dviratininko marškinėlių bei elastingų šortų su paminkštinimu („balneliu“).
Esant vėsesniam orui vertėtų naudoti ilgas elastingas kelnes bei marškinėlius ilgomis rankovėmis.
Oro sąlygoms esant nepalankioms ar net tvyrant neigiamai temperatūrai, aprangos krepšelyje turėtų atsirasti tokie dalykai kaip: speciali kepurė po šalmu, šiltų prakaitui laidžių apatinių drabužių sluoksnis, pašiltintos dviratininko kelnės, speciali striukė, žieminės pirštinės ir batai, papildoma šilta apykaklė, nuo vėjo ir drėgmės apsaugantys batų apdangalai ir kita.
Ypač svarbu – rankų ir kojų pirštų apsauga nuo žvarbaus oro, kadangi nepasirūpinus tinkama apranga, šios kūno vietos linkusios sušalti greičiausiai. Tai puikiai padeda išspręsti specialios pirštinės. Ši aprangos detalė būtina, nes padeda apsaugoti rankų odą, sugeria dalį vibracijų, taip pat apsaugo nuo traumų griūvant.
Kojų pirštus tinkamoje temperatūroje geriausia palaikyti naudojant šiltesnius batus. Dažnas dviratininkas naudoja specialius batus, prisegamus prie pedalų. Paprastai tokie batai būna pasiūti iš plonos odos su angomis ventiliacijai. Tokiu atveju naudojami specialūs antbačiai iš neopreno, kur kas geriau palaikantys temperatūrą.
Specialūs dviratininkų rūbai turi ir daugiau privalumų. Vienas iš jų, jog jie dažnai iš anksto būna aprūpinti šviesą atspindinčiais elementais drabužių priekyje bei nugaroje. Tokiu būdu kiekvienas dviratininkas yra pastebimas tiek tamsiu paros metu, tiek esant blogesniam matomumui.
Dažnas patyręs dviračių entuziastas sako, jog nėra blogo oro važinėjimuisi – yra tik netinkama apranga. Skandinavijoje išvysime mums kol kas neįprastą vaizdą – daug žmonių naudojasi dviračiais net ir žiemą. Anksčiau ar vėliau tokia praktika ateis ir į Lietuvą.