Praėjusį trečiadienį Ukrainos viršutinių drabužių prekės ženklas „Ienki Ienki“, garsėjantis prabangiomis dygsniuotomis pūkinėmis striukėmis, per Milano mados savaitę pristatė savo 2022 metų rudens – žiemos kolekciją. Praėjusį ketvirtadienį šio prekės ženklo įkūrėjas ir dizaineris Dima Ievenko 5 val. 20 min. prabudo savo viešbučio kambaryje Milane, žvilgterėjo į telefoną ir išvydo daugybę žinučių nuo šeimos narių, draugų ir darbuotojų, likusių Ukrainoje. D. Ievenko, kuris gyvena ir dirba Kijeve, žvilgsnis po kelių beveik bemiegių naktų buvo apsiblausęs ir jis pats jautėsi išsekęs, bet žinutės negalėjo būti aiškesnės: „Tai prasidėjo. O Dieve, tai prasidėjo“. Rusija pradėjo plataus masto invaziją į Ukrainą, rašo gq.com.
D. Ievenko jau neberūpėjo, kaip parduoti savo kolekciją – dabar jo pagrindinis rūpestis buvo pagalba Kijeve likusiems darbuotojams. „Telefonu nuolat kalbuosi su kiekvienu žmogumi, klausiu, kur jie yra, kas vyksta“, – teigė dizaineris. Kai kurie jo darbuotojai pabėgo iš Kijevo ir mėgina pasiekti Lenkiją. Daugelis kitų liko mieste, kurį vis įnirtingiau bombarduoja Rusijos pajėgos.
D. Ievenko yra vienas iš kelių ukrainiečių dizainerių, kurie netikėtai tapo pabėgėliais nuo karo, kurio nesitikėjo. Ir jie įstrigo Milane per patį grandiozinį mados renginį, kurio dalyviai ir žiūrovai, regis, nė neketino pripažinti, kad visai netoliese vyksta siaubą keliantis karas (skrydis iš Kijevo į Milaną trunka 2 valandas ir 40 minučių). „Čia, Milane, daugybė žmonių, oras nuostabus, COVID apribojimai gana laisvi, žmonės apsirengę gatvės stiliumi, – penktadienį, vasario 25dieną, pasakojo jis GQ svetainei. – O mes vaikštome tarp jų visiškai skirtingoje realybėje“.
Įvykiai Milane parodė, kad mados pasaulis neleido karui sugadinti madų pristatymų ir vakarėlių, suplanuotų dar prieš daugelį mėnesių. Per žvaigždžių kupinus „Prada“ ir „Gucci“ šou, sulaukusius gausybės žiūrovų, nebuvo jokių užuominų apie karą Ukrainoje. Ir tai nebūtinai turėjo nustebinti: madų šou lankytojai, nekalbant apie tarptautinius ir prabangius prekių ženklus, niekada nemokėjo taktiškai pripažinti politinių ar humanitarinių krizių.
Galbūt jų tonas artimiausiomis dienomis pasikeis. Pastaruosius kelerius metus Ukrainos dizaineriai ir prekių ženklai buvo tylūs, bet vis stiprėjantys dalyviai tarptautinėje madų arenoje. „Ienki Ienki“ yra vieni ryškiausių – jie jau keletą metų parduodami tokiose parduotuvėse kaip SSENSE ir „Bergdorf's“. Tačiau Kijeve įsikūrę tokie prekių ženklai kaip „Frolov“ ir „91Lab“, taip pat pradeda kelti susidomėjimą. Vien šį sezoną per Niujorko mados savaitę savo kolekcijas pristatė šeši Ukrainos dizaineriai. Anot WWD, dabar daugelis jų yra įstrigę Kijeve.
D. Ievenko pripažįsta, kad nedaug ką galima padaryti, kad pakeistum invazijos kursą. Pavargusio, bet ryžtingo D. Ievenko kreipimasis į savo kolegas yra paprastas: „Jūs turite žinoti, kas vyksta. Jūs turite tai pamatyti“. Šiuo metu D. Ievenko nežino, kada ir ar apskritai galės sugrįžti į Kijevą. Viskas, ką jis gali padaryti, tai dirbti telefonu ir laukti.
– GQ: Visų pirma, ar jūsų šeima ir darbuotojai yra saugūs?
– D. Ievenko: Ne visai. Išvykau iš Ukrainos vasario 22 dieną, kad pristatyčiau savo kolekciją, ir planavau Milane praleisti vieną savaitę. Visa informacija, jog netrukus gali prasidėti karas, privertė šiek tiek nerimauti, bet niekas netikėjo, kad gali taip nutikti. Manėme, kad bus šiek tiek eskalacijos Rytuose, nes rytinėje dalyje su Rusija kovojame jau pastaruosius aštuonis metus. Manėme, kad bus tik nedidelio masto eskalacija.
Nuo ketvirtadienio ryto miegojau tik tris valandas (pokalbis vyko penktadienį, vasario 25 d. – red. past.). Visą likusį laiką esu telefone, mėgindamas kažkaip iš čia padėti. Padėtis blogėja kiekvieną valandą. Mano tėvai yra Kijeve, jie negali išvykti. Turiu 120 žmonių komandą. Jie visi yra jauni žmonės, jaunos merginos ir vaikinai, o bombos skrenda tiesiai į Kijevą. Mes niekada nesitikėjome nieko panašaus.
– Ką girdite iš savo šeimos ir darbuotojų, kurie tebėra Kijeve?
– Kalbuosi telefonu su kiekvienu žmogumi, klausiu, kur tu esi, kas vyksta. Žinoma, niekas nebėjo į biurą, nes visame Kijeve kaukė antskrydžių sirenos ir visi slėpėsi slėptuvėse. Tačiau kai kurie darbuotojai bando pasiekti sieną su Lenkija ir pabėgti iš Ukrainos. Viskas labai aišku: jei gali bėgti, tu bėgi. Tačiau šiuo metu kitų galimybių nėra. Taigi mes bandome rasti saugių vietų, kuriose galėtų apsistoti žmonės. Turiu dvi darbuotojas – finansų direktorę ir gamybos vadovę – jos Kijeve gyvena vienos. Aptarėme, kuris butas joms yra saugesnis, ir dabar jos gyvena kartu ir kartu eina į slėptuves. Dabar kovos vyksta visame mieste. Nežinau, ar matėte, bet Kijeve matyti milžiniškas skaičius tankų. Tai katastrofa.
– Ar girdėjote ką nors apie šį konfliktą iš kitų mados pramonės atstovų Milane?
– Ne. Esmė ta, kad tai niekam nerūpi. Esu čia su kai kuriais kitais ukrainiečiais, mes susitinkame, ir kai išeiname į gatvę per Milano mados savaitę, jaučiamės tarsi kapsulėje. Čia, Milane, begalė žmonių, gražus oras, COVID apribojimai gana laisvi, žmonės apsirengę gatvės stiliumi. Mes einame tarp jų ir jaučiamės esantys visiškai skirtingoje realybėje. Nes mano realybė dabar yra Ukrainoje.
Kai Milane kalbuosi su žmonėmis, niekas nieko nežino, nieko nemato. Privalome garsiai rėkti. Vakar kalbėjomės su keliais žmonėmis ir jie pasakė: „Taip, labai liūdna, kad kilo vietos konfliktas“. 2022 metais, kai informacija sklinda taip lengvai ir kai prieš didžiausią Europos šalį yra surengtas didžiulis, nusikalstamas puolimas, niekas vis dar nieko nežino ir niekam tai nerūpi.
![Milano mados savaitė](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/ca488670-7e1f-11ed-ab81-a71b60a80a19.jpg?noup&w=400)
– Ar manote, kad madų šou turėtų tęstis toliau, tarsi tai būtų įprastas verslas?
– Tikrai ne. Šios tragedijos mastą galima palyginti tik su Antruoju pasauliniu karu, ir šiandien yra tik antra diena. Tai siaubinga. Žinoma, tokio pobūdžio renginiai neturėtų vykti. Tačiau kalbant atvirai, dabar yra kur kas svarbiau atkreipti dėmesį į šį konfliktą ir pasiūlyti realią pagalbą, o ne diskutuoti, dera ar nedera rengti mados savaitę. Jei atvirai, darykite, ką norite. Jei manote, kad turite eiti į vakarėlį, eikite į vakarėlį. Neketinu sakyti, kad jums negalima linksmintis. Tačiau jūs turite žinoti, kas vyksta, turite tai pamatyti. Turite į tai atsižvelgti ir kažką daryti. Tai vyksta taip arti – rytiniame Europos pakraštyje!
– Ar mąstėte, kaip ir kada galėtumėte grįžti namo?
– Ne, šiuo momentu tą padaryti nėra jokių galimybių. Kai tik atsivers kelias, žiūrėsime. Tačiau dabar nėra jokių galimybių grįžti namo.
![Ukrainiečių dizaineris Dima Ievenko](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/f0a82230-7e1f-11ed-a628-f15cb6709fa2.jpg?noup&w=400)
– Kokios nuotaikos tvyro Kijeve, sprendžiant iš jūsų draugų ir šeimos?
– Jie kovoja, kovoja, kovoja. Žmonės labai pikti. Žinoma, jie išsigandę, bet juos ima vis didesnis pyktis. Paskutiniais karo metais Ukrainos žmonės tapo itin vieningi. Jei grįžtume į 2014 metus ir Maidano revoliuciją, pamatytume, kad tuomet žmonės vis dar buvo gana poliarizuoti, tačiau vis daugiau Ukrainos žmonių tapo tikrai vieningi. Dabar, kai prasidėjo karas, netgi vienas kito nekentę žmonės tapo tarsi broliai. Tai labai akivaizdu – tai visur jaučiasi. Žmonės, kurie gali gauti ginklų, nebijo. Kai sėdi viduje ir žvelgi į šimtus tankų, kurie artėja prie Kijevo, ir matai vaikinus, kurie gaminasi Molotovo kokteilius, norisi verkti, nes žinai, koks bus rezultatas.
– Žinoma, tai, kas nutiks „Ienki Ienki“, jus veikiausiai neramina mažiausiai. Tačiau tai yra pragyvenimo šaltinis daugeliui žmonių. Ar šis prekės ženklas šiuo metu gali funkcionuoti ir dirbti toliau?
– Pasakysiu jums du dalykus. Pirma, kalbėti apie kažką Ukrainoje yra per anksti, nes mes esame atsidūrę ties išnykimo riba. Tačiau kita vertus, visa mūsų gamyba vyksta Ukrainoje, ir kaip tik šiuo metu mes esame įpusėję labai sėkmingą sezoną, gaminame daugybę produktų. Visa mūsų gamyba vyksta už 100 – 250 km nuo Kijevo, skirtinguose rajonuose, kurie nėra prie kelių į Kijevą ir yra toli nuo strateginių objektų. Taigi nors praėjusį ketvirtadienį visi žinojo, kas vyksta, ir mes visiems liepėme likti namuose, visi, dalyvaujantys gamyboje, vis tiek išėjo į darbą. Nes geriau būti visiems kartu ir daryti tai, ką gali daryti, jei nėra daugiau kitos informacijos. Taigi, viena vertus, turime galvoti apie Ukrainą apskritai, kita vertus, žmonės nori tęsti darbus.