Unikalūs papuošalai
Kaip teigė V. Mikoliūnienė, vaikystėje kūrybinės gyslutės ji neturėjo, ją atrado tik kur kas vėliau, dirbdama „Ekrano“ gamykloje, kai naktinėse pamainose užsiimdavo tokiais rankdarbiais kaip mezgimas.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/8676d7e5-b0cd-4a51-8277-5cc2e7820c5a.jpg?noup&w=400)
Tačiau didžioji kūryba prasidėjo, kuomet visai netikėtai moteris pabandė pagaminti sagę.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/74f43e9e-9d0c-4762-873d-fbaccf9e291f.jpg?noup&w=400)
Nuo 2005-ųjų papuošalų kūrėja pradėjo dalyvauti parodose. Taip jose dalyvauja iki šiol. Tačiau parodose nebe tik papuošalai, bet ir tapybos darbai.
„Visai neseniai, maždaug prieš trejus metus, mane įtraukė į tapybos projektą, tad taip ėmiau tapyti. Tiesa, nors tai man labai patinka, laiko – maža, tad tapau tik kuomet reikia parodoms“ , – atviravo pašnekovė.
Tai – kas neteršia gamtos
Kaip minėta, Plukių gyventoja užsiima įvairiais rankdarbiais, tačiau arčiausiai širdies moteriai iki šiol išlieka papuošalų gamyba.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/1ed909a2-f805-4a95-b4a8-d2ac2133de48.jpg?noup&w=400)
Taigi, ieškodama naujų idėjų, V. Mikoliūnienė papuošalų gamyboje ėmė naudoti šilką.
„Gaminau plaukų gumytes, papuošalus, įkomponuodavau gintarą. Darydavau tai, ko pageidaudavo žmonės. Vėliau ėmiau dirbti ir su linu. Tautodailėje ne viskas tinka, tad tekdavo mąstyti, ką pagaminti tokio, kas tiktų parodose, būtų natūralu. Būtent ieškodama natūralumo sugalvojau panaudoti ir prie jūros randamas medžio šakeles, akmenukus. Tai – kas išmetama bangų į krantą. Mane džiugina, jog naudoju tai, kas neteršia gamtos. Įdomiausia dabar man kurti iš lino, gintaro ir šakų – viską komponuoti, kad gražiai atrodytų“, – kalbėjo ji bei pridūrė, jog šakelių atgabenimas nuo Baltijos jūros į Plukių kaimą – komandinis darbas, mat kartais tenka prašyti, kad šį gėrį atvežtų pažįstami.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/fd6537f1-f62c-4dca-bc89-943f51fa8845.jpg?noup&w=400)
Kasdienis džiaugsmas
„Nors mano aistra ir gyslutė – papuošalai, labai mėgaujuosi tapymo procesu. O dar noriu pasidžiaugti ir neseniai atrasta meile keramikai. Man tai be proto patinka, nes lipdydama atsipalaiduoju, medituoju. Toks užsiėmimas būtų atsipalaidavimas bet kokiam žmogui, norinčiam pabėgti nuo rutinos“, – teigė „Pantautodailės“ pirmininkė.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/95ec97de-1191-4bb7-88a3-0f802431f414.jpg?noup&w=400)
„Tuomet tai – rimtas darbas“, – užsakymus apibūdino ji.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/4168042f-f6ab-4365-bca3-c92d32892909.jpg?noup&w=400)
„Kirkiluose prekiauju suvenyrais: žiūriu pagal rinką, ko reikia žmonėms. Ten pagrindiniai klientai – latviai, turistai. Taip pat dirbu su žmonėmis. Man labai patinka bendrauti, todėl vesti edukacijas ir plepėti, kartu su dalyviais atsigerti arbatos – suteikia kasdienio džiaugsmo. Edukacijas tenka vesti įvairiems žmonėms: teko vesti ir moterų kalėjime, ir mamų bendruomenei, ir neįgaliesiems… Ten, kur paprašo“, – pabrėžė V. Mikoliūnienė.