"Pirmą kartą nuo karo pradžios nesutinku su tuo, ką sako didžioji dalis mano FB burbulo. O tai žurnalistai, politikai, apžvalgininkai ir bendrai išsilavinę žmonės", - pabrėžė S. Malinauskas.
„Pradėkim nuo to, kad pati Rusijos opozicija labai skirtinga. Vieni šiuo metu užsienyje, kiti liko Rusijoje ir dabar už grotų, treti tapo tikrais režimo tarnais arba bent jau stengiasi neišsišokti“, – feisbuke rašė S. Malinauskas.
Jis pateikė ir pavyzdžių, teigdamas, kad situacijos – skirtingos, kaip ir labai skirtingi žmonės.
„Pvz., „Jabloko“ vadovas Georgijus Javlinskis parodė, kas jis toks, per rinkimus, kai ėmė pulti dalį opozicinių jėgų. Tuo pat metu „The Insider“ atkasė jo prabangų namelį nusipirkta už pinigus iš „konsultacijų“. „Jabloko“ neperlipo procento. Arba Aleksejus Vendiktovas, kuris rinkimų metu ėmė aršiai ginti nuotolinį balsavimą, kuris buvo aiškiai klastojamas.
Gal taip tikėjosi „Echo Moskvy“ išsaugoti, bet nepavyko. Aleksejus Navalnas, Vladimiras Kara–Murza, Ilja Jašinas, Andrejus Pivovarovas ir daug kitų už grotų. Mano akimis, tai tikrieji opozicijos lyderiai, kurie dar gali sulaukti savo akimirkos“, – socialiniame tinkle teigė tinklaraštininkas.
S. Malinauskas tikino, jog tikrųjų Rusijos opozicijos lyderių šalininkai „buvo priversti palikti Rusiją“.
„Išvažiavęs opozicionierius retai išsaugo realią savo įtaką tėvynėje. Čia galim pažiūrėti ir į Rusiją, ir į Baltarusiją. Kita vertus, dabartiniam režimui griūnant gali ateiti ir jų valanda. Į Lietuvą grįžo ir Valdas Adamkus, ir Stasys Lozoraitis, ir Bernardas Brazdžionis“, – įžvalgomis socialiniame tinkle dalijosi S. Malinauskas.
Jis feisbuke taip pat vardijo ir tuos, kuriuos galima vadinti opozicine Rusijos žiniasklaida.
„Dabar iš esmės tai vlogeriai ir jų paskyros socialiniuose tinkluose. Aleksejaus Navalno komanda, Michailo Chodorkovskio „Atvira Rusija“, Izraelyje nuo baudžiamojo persekiojimo pasislėpęs Maksas Katsas, iš Rusijos į Ukrainą pasitraukęs teisininkas Markas Feiginas, Jurijus Dudj ir daugelis kitų. Vėlgi, visi labai skirtingi. Dalis liko Rusijoje, bet dabar jų veikla itin apribota. Aleksejus Pivovarovas ir „Redakcija“ ar Ilja Varlamovas.
Na ir čia galim pradėti vardinti. A. Pivovarovas ir J. Dudj dirbo propagandiniuose TV kanaluose, Maksas Katsas įtrauktas į „Mirotvorec“ sąrašą, Ilja Varlamovas viešai džiaugėsi Krymo okupacija, Aleksejus Navalnas taip pat, dar ir dalyvavo rusų nacionalistų maršuose ir t.t.Žodžiu, pasikėlę imperialistai. Kaip ir „Doždj“ ar Julija Latinina“, – feisbuke rašė S. Malinauskas.
![Skirmantas Malinauskas](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/c0dd8c70-741a-11ed-ac44-3b19498dcf8a.jpg?noup&w=400)
Visgi, jis pabrėžė, jog kitokios opozicijos Rusijoje nėra ir greitai nebus.
„Opozicijos niekas „nepaskiria“. Ji yra tada, kai yra dalis visuomenės, kuri ja tiki, ją palaiko, priešinasi dabartiniam režimui, eina į gatves ir t.t. Sėdintys už grotų nėra „tokie pat“ kaip juos ten pasodinę. Ir žinoma, rusams transliuojantys kanalai nėra „tokie patys“, kaip kanalai Ukrainoje ar Vakaruose. Ir dabar tai labai aiškiai matosi bei kelia visiškai pagrįstą pyktį“, – mintimis feisbuke dalijosi tinklaraštininkas.
Jis socialiniame tinkle įvardijo ir du būdus, kuriais gali Rusija keistis.
„Pokyčiai gali ateiti iš išorės. Kaip atsitiko su Vokietija po pralaimėto Antrojo Pasaulinio karo. NATO daug kartų pareiškė, kad yra gynybinis aljansas ir jokių planų pulti neturi. Lieka antras būdas – pokyčiai iš vidaus. Ir jie įmanomi tik tokiu atveju, jei žmonės matys bent jau kažkokią alternatyvą ir girdės bent jau kažkokius argumentus. Beje, alternatyvos gali būti labai skirtingos ir labai skirtingomis kryptimis. Demokratiniai rinkimai kol kas atrodo kaip labai menkai tikėtinas scenarijus“, – rašė S. Malinauskas.
Todėl, jo teigimu, šiandien koneveikti visą Rusijos opoziciją reiškia padėti Vladimiro Putino režimui.
„Jis gali sakyti, na štai, ar nebuvau teisus, kad juos uždarinėjau ir persekiojau? Ar Vakarai nesielgia taip pat? Norite bėgti iš Rusijos? Bėkit. Va kas ten jūsų laukia. Tikėjote jais? Matote dabar, kad jie tokie patys, kaip aš. Youtubas jau atjungė galimybę monetizuoti video Rusijoje, kas iš esmės laidoja nemažai kanalų, kurie neturi valdžios ir vietos verslo palaikymo“, – teigė S. Malinauskas.
Jis dar pridūrė, jog dabar prasideda nauja banga, kurią veda mintis „uždarykime juos ir už Rusijos ribų“.
„Ir nors visi Arestovičiaus ar Podoliako argumentai teisingi, jie patys ėjo ir, manau, dar eis į „Doždj“ komentuoti. Kodėl? Nes tu gali turėti milijoninį kanalą, kurį žiūri ukrainiečiai, bet kai nori pasiekti rusus, ypač tuos, kurie gali keisti nuomonę, eini į tuos kanalus, kurių auditorija būtent tokia.
Jei jų neliks, ch...o tik padėkos.
Nauji nepriklausomi žiniasklaidos kanalai Rusijoje greitai tikrai neatsiras, susirinkti auditoriją nuo nulio taip pat sunkia įmanoma. Apie tai verta pagalvoti ir tikiuosi, kad politikams Vakaruose užteks proto tai padaryti“, – mintimis socialiniame tinkle dalijosi tinklaraštininkas S. Malinauskas.