Skirtinguose kambariuose galioja skirtingos taisyklės
Kaip nurodoma Lietuvos higienos normose, šaltuoju metų laiku oro temperatūra gyventojų būstuose turėtų siekti nuo 18 iki 22oC, o šiltuoju – nuo 18 iki 28oC. Tokios temperatūros nustatytos atsižvelgiant į tai, kokioms mikroklimato parametrų vertėms esant aplinkoje nėra neigiamo poveikio žmogaus sveikatai.
Vilniaus visuomenės sveikatos biuro „Vilnius sveikiau“ visuomenės sveikatos specialistas Matas Budriūnas pažymi, kad optimali būsto aplinkos temperatūra gali būti pasirenkama individualiai, tačiau jos turėtų išlikti nustatytų normų ribose.
„Tinkamiausia temperatūra priklauso ir nuo kiekvieno žmogaus fiziologijos. Pavyzdžiui, jei žmogus jaučia, kad 18oC temperatūra jam yra maža, tai, žinoma, rekomenduojama temperatūrą padidinti iki aukščiausios nustatytos ribos, 22oC. Tačiau yra žmonių, kurie visą gyvenimą grūdina savo kūną, šoka į šaltą ežerą, todėl jų gyvenamosios vietos temperatūra gali būti mažesnė“, – sako M. Budriūnas.
![Šildymas](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/eff71fb0-7471-11ed-babf-13d0482fd296.jpg?noup&w=400)
„Miego metu rekomenduojama žemesnė oro temperatūra, tačiau ji irgi turėtų patekti į 18–22oC ribas. Tai reiškia, kad miegamajame galima laikyti 18oC temperatūrą, tačiau, atsižvelgiant į mokslinę literatūrą, galima rasti rekomendacijų, kad tinkamiausia temperatūra miegui gali dar pora laipsnių svyruoti į žemesnę pusę ir siekti nuo 16 iki 17oC“, – teigia visuomenės sveikatos specialistas.
Kuo gali būti pavojinga netinkama kambario temperatūra?
Per žema ar per aukšta kambario temperatūra bei nepakankamas patalpų vėdinimas ne tik gali turėti neigiamos įtakos žmogaus savijautai, bet ir sukelti įvairius sveikatos sutrikimus. Dėl kūno perkaitimo netenkame skysčių, tirštėja kraujas, todėl sunkėja širdies darbas. Be to, netekus skysčių, sutrinka vandens ir elektrolitų pusiausvyra, todėl gali kilti ir nervų sistemos pažeidimų.
Tuo metu pernelyg žemoje temperatūroje organizmas naudoja papildomą energiją trūkstamai šilumai pasigaminti. Kai žemesnėje temperatūroje tenka būti ilgesnį laiką, organizmas nespėja apsirūpinti šiluma, todėl kūno temperatūra nukrenta. Tokia būsena, kai kūno temperatūra siekia 36oC, vadinama kūno hipotermija, o dėl jos sutrinka kraujotaka, kyla kvėpavimo takų ir nervų sistemos ligų rizika.
![Miegas](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/99d3cd00-7b78-11ed-8956-979f6154fa13.jpg?noup&w=400)
Taupymas turės nemalonių pasekmių, jei nežinosime kelių taisyklių
Kylančių kainų kontekste, dalis gyventojų bando paskaičiuoti, ar pavyktų taupiau šildyti būstą. Tačiau visuomenės sveikatos specialistas pabrėžia, kad taupumas neturėtų prasilenkti su nustatytomis higienos normomis.
![Pelėsis](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/502ee9c0-7d79-11ed-b021-01b213f89b85.jpg?noup&w=400)
„Svarbiausia yra įvertinti, kaip pats asmuo jaučiasi savo bute. Pavyzdžiui, jei pastebime, kad šąla galūnės, pradeda dažniau kibti peršalimo ligos ar jaučiamas išsekimas, rekomenduojama temperatūrą laikyti ties aukščiausia 22oC riba. Atsižvelgiant į taupymą, rekomenduojama keletu laipsnių temperatūrą sumažinti miego metu. Prieš einant miegoti, reikėtų pasirūpinti, kad miegamajame temperatūra siektų 18oC“, – sako M. Budriūnas.
Taip pat jis pastebi, kad, atsižvelgiant į pasaulio praktikas, išskiriamos labai paprastos rekomendacijos – šaltuoju sezonu namie nebūtina iškart didinti temperatūros, kartais pakanka apsirengti šiltesniais rūbais.
„Tačiau svarbu atsižvelgti į tai, kad ilgainiui taupymas palaikant mažesnę kambario temperatūrą gali neigiamai atsiliepti žmogaus sveikatai“, – įspėja M. Budriūnas.