„Man buvo 54-eri, kai pagalvojau, kad atėjo metas pasitikrinti sveikatą, nors buvau visiškai sveika ir energinga. Na, ir ką – rado ant antinksčio kelis navikus, didžiausią išoperavo. Ir paliko stebėjimui. Navikai nedidėjo, tačiau po kurio laiko ištyrus ir atlikus biopsiją rado vėžinių ląstelių. Po operacijos dvejus metus gyvenau kaip sveikas žmogus – pasakiškai.
Tačiau liga vėl progresavo, atsirado auglių kepenyse, negelbėjo nei didelė kepenų operacija, nei vėliau skirta chemoterapija. Medikai nuleido rankas, o aš prisiminiau, ką kažkada man sakė būrėja, su kuria teko atsitiktinai pabendrauti – žiūrėk savęs ir viskas bus gerai.
Susiradau informacijos, gavau gerų patarimų ir gana greitai atsiradau Nacionaliniame vėžio institute Vilniuje. Habil. dr. Eugenijus Stratilatovas ir dr. Mantas Trakymas apsiėmė mane gydyti – operavo, atliko abliacijos procedūras. Didžiulė laimė pacientui sutikti gerą gydytoją, o aš sutikau gydytojus nuo Dievo“, – pasakoja septyniasdešimt dvejų metų moteris.
![Eugenijus Stratilatovas](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/3b022a40-7e04-11ed-b50f-6fa38dc383a6.jpg?noup&w=400)
Praėjo 10 metų, dabar p. Monika tikrinasi kas pusė metų. Jai rutiniškai atliekamas magnetinio rezonanso tyrimas.
„Šeimoje niekas nėra sirgęs vėžiu, kelias kartas peržiūrėjome. Tačiau reikia ir pačiam būti aktyviam, jeigu būčiau neieškojusi pagalbos, jau tikriausiai čia nešnekėčiau. 10 metų gyvenimo gavau dovanų. Turiu puikią šeimą – dukrą ir sūnų, anūkę ir proanūkę. Dvejus metus gyvenau Anglijoje, padėjau auginti anūkę. O daktaras Trakymas man jau kaip sūnus“, – šypsosi p. Monika.
Iš pradžių prognozės buvo niūrios
NVI Diagnostinės ir intervencinės radiologijos skyriaus gydytojas radiologas dr. Mantas Trakymas gerai pamena pacientę, dėl kurios sėkmingo gydymo labai džiaugiasi su kolega habil. dr. Eugenijumi Stratilatovu. Kepenyse išplitusia piktybine liga sergančiai moteriai nepadėjo chemoterapija.
„Atvyko pacientė, kuriai taikytas sisteminis gydymas neveikė, po didelės dalies kepenų pašalinimo navikai augo toliau. Multidisciplininiame aptarime kartu su pilvo onkochirurgais nusprendėme, kad šiai pacientei reikia taikyti sudėtingą kombinuotą gydymą – atipinę daugybinių kepenų navikų rezekciją ir abliaciją. Stambiausius navikus pašalinome chirurgiškai, smulkesniems taikėme abliacijas karščiu. Bet to nepakako, netrukus atsirado dar keli navikai.
Tačiau mes pacientę aktyviai stebėjome ir laiku galėjome navikus vėl abliuoti. Praėjus penkeriems metams, toliau pacientę nuolat stebėdami, centrinėje kepenų dalyje aptikome dar vieną naviką. Tokioje vietoje navikų abliacija karščiu yra negalima, todėl buvo pasirinktas kitas abliacijos metodas – naviko šaldymas arba krioabliacija“, – prisimena dr. M. Trakymas.
![Mantas Trakymas](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/3aa11e80-7e04-11ed-b50f-6fa38dc383a6.jpg?noup&w=400)
Minėta pacientė po šio gydymo sėkmingai gyvena jau dešimt metų.
„Būna tokių sudėtingų klinikinių atvejų, kai, regis, nebėra galimybių gydyti. Tačiau intervencinės onkologijos metodai leidžia mums padėti pacientui. Mes tai ir darome“, – pasakoja gydytojas radiologas.
„Krioabliacija ypatinga tuo, kad sunaikina naviko ir kitas ląsteles, bet nesukelia randėjimo ir todėl leidžia organui toliau funkcionuoti“, – apie gydymo metodo privalumus pasakoja dr. M. Trakymas. Anot gydytojo radiologo, pasitaiko atvejų, kai dėl naviko lokalizacijos organe išoperuoti piktybinio darinio neįmanoma. Tačiau naviką galima sunaikinti taikant krioabliaciją.
„Šaldymą taikome, kai navikas diagnozuotas centrinėse organo dalyse. Pavyzdžiui, šaldymas leidžia išsaugoti tulžies latakus. Lataką sušaldai, bet kai jis atšyla, vėl veikia“, – pasakoja dr. M. Trakymas.
Panašiai yra su kitų organų navikais. Pavyzdžiui, labai sėkmingai taikome krioabliaciją naikindami neoperuojamus piktybinius navikus pacientams, kuriems navikai išsivysto vieninteliame jų inkste.
Nacionaliniame vėžio institute – 20 metų abliacijų patirtis
Pasak dr. M. Trakymo, intervencinė onkologija NVI išaugo savo marškinėlius – intervenciniai onkologai jau remiasi savo daugiau nei 20 metų patirtimi. NVI neatsiliekama nuo pasaulio, instituto klinikoje, vienintelėje Lietuvoje, taikomos intervencinės radiologijos procedūros, skirtos tik vėžio gydymui. Beje, tarptautinė Intervencinės onkologijos draugija paskutinę spalio savaitę šiemet paskelbė intervencinės onkologijos žinomumo savaite.
„Visa šiuolaikinė onkologija – didžiulės komandos darbas. Tai ne tik chemoterapija, chirurgija, spindulinė terapija, bet ir intervencinė onkologija – naujausia, šviežiausia onkologijos sritis, vis dažniau taikoma klinikoje. Vaizdais kontroliuojamos minimaliai invazinės procedūros atliekamos naudojant labai patobulėjusias vaizdų sistemas, technologiniai sprendimai taip pat sparčiai tobulėja.
![Krioabliacijos įranga](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/42091240-73e1-11ed-a55d-d7593469e146.jpg?noup&w=400)
Kaip pasiekiami navikai? Dažniausiai perkutaniškai, kai įvairiomis adatomis per odą be pjūvio įduriame į naviką. Taip pat galima prieiti per kraujagysles ir paveikti naviką, suleidžiant tam tikrų vaistų ar medžiagų. Visos procedūros atliekamas kontroliuojant rentgenu, ultragarsu, kompiuterine tomografija ar magnetiniu rezonansu. Biopsijas galime paimti iš bet kurios vietos – suliedami skirtingus radiologinius vaizdus galime surasti net ir nematomą naviką.
Istoriškai intervencinė onkologija prasidėjo nuo kepenų gydymo. Gydant hepatoceliulinę karcinomą intervencinė onkologija iš tiesų groja pirmu smuiku – abliacijos metu sunaikinami maži hepatoceliulinės karcinomos navikai. Jei jie didesni, taikoma chemoembolizacija arba radioembolizacija. Visada renkamės mažiau invazinę procedūrą, kuri gali duoti tokį patį gydymo efektą.
Onkologija nėra vienos specialybės sritis, čia dirba komanda. Labai draugiškai bendradarbiaujame su pilvo chirurgais ir komandinis darbas, kaip buvo minėta, daro stebuklus. Kartais, atrodo, neįmanomus dalykus padarome: chirurgai dalį navikų operuoja, kitus navikus bet kurioje vietoje galime sunaikinti abliacijomis mikrobangomis, radiodažniu, šalčiu, taikoma ir dar labiau tausojanti metodika – navikų elektroporacija. Šis metodas ypatingai saugus, nepažeidžia kitų struktūrų. Visada, kai dėl tam tikrų priežasčių negalimas chirurginis gydymas, arba reikalinga papildomos priemonės, patariu pagalvoti apie intervencinę onkologiją. Noriu pabrėžti, jog pacientai labai gerai toleruoja šias intervencijas.
Per 20 metų visgi išmokome gydyti įvairių lokalizacijų vėžį mikroinvaziniu būdu. Džiaugiuosi, kad Nacionaliniame vėžio institute sėkmingai vystome šią sritį ir galime iš esmės padėti įvairių lokalizacijų vėžiu sergantiems pacientams. Šiuo metu pasaulyje vykdomas multicentrinis tyrimas, kai neagresyviu krūties vėžiu sergančioms vyresnio amžiaus moterims taikoma krioabliacija ir sunaikinamas krūties navikas“, – apie sparčiai besivystančios intervencinės onkologijos galimybes pasakoja intervencinis radiologas dr. M. Trakymas.