Ne tik baltymų šaltinis
Medicinos diagnostikos ir gydymo centro dietologė Aistė Osipovaitė sako, kad mėsa yra vienas pagrindinių gyvūninės kilmės baltymų šaltinių.
„Labiau vertinamas raumeninis audinys, kuriame esantys baltymai yra visaverčiai ir turintys visas žmogaus organizmui būtinas aminorūgštis, ypatingai svarbios šios aminorūgštys: triptofanas, lizinas ir metioninas. Kuo jų daugiau, tuo mėsa yra vertingesnė. O, koks kiekis baltymų jums reikalingas siekiant užtikrinti organizmo baltymų poreikius, nesunku apskaičiuoti – vienam kilogramui kūno svorio reikia 0,75 gramų baltymų“, – sako gydytoja. Pavyzdžiui, jei sveriate 70 kg, jums rekomenduojama dienos baltymų norma turėtų būti 52,5 g.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/93505e00-e3ef-11ed-9bc0-4f9b088b1f8c.jpg?noup&w=400)
Kartu su mėsa gauname ne tik baltymų, bet ir kitų mikroelementų ir mineralų.
„Joje yra daugeliui mūsų organizmo funkcijų reikalingų medžiagų: kalio, fosforo, geležies, natrio, magnio, cinko, seleno, vario, B grupės vitaminų, vitamino D, ilgų grandžių omega-3 riebalų rūgščių“, – pasakoja gydytoja dietologė.
Svarbiausia – balansas
Pasaulinė sveikatos organizacija (PSO) rekomenduoja gyvūninės kilmės mėsą vartoti ne daugiau kaip 3 kartus per savaitę. Tačiau pagal LR Žemės ūkio ministerijos pateikiamus duomenis, lietuviai jos suvartoja gerokai daugiau. Vienam gyventojui per metus tenka apie 101 kg mėsos: kiaulienos suvartojama apie 59 kg, paukštienos – apie 31 kg, jautienos – vos 4 kg.
Vis dėlto, Medicinos diagnostikos ir gydymo centro specialistė sako, kad neturėtume pamiršti balanso. Kuo įvairesnė mityba, tuo geriau užtikrinami organizmo maistinių bei mineralinių medžiagų poreikiai. Atsižvelkite ir į vartojamų produktų kiekį bei kokybę.
![Aistė Osipovaitė](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/78b30350-e59c-11ed-bdb4-bf445eaad462.jpg?noup&w=400)
„Rinkdamiesi mėsą ar jos produktus, atkreipkite dėmesį, kad riebalų kiekis neviršytų 10 proc. – kuo riebesnė mėsa, tuo daugiau su ja gauname sveikatai ne itin palankių sočiųjų riebalų rūgščių. Ją keiskite ankštinėmis daržovėmis, žuvimi, kiaušiniais, paukštiena ar kita liesa mėsa, – pataria A. Osipovaitė. – Vertėtų riboti raudoną ir perdirbtą mėsą, su saiku vartoti rūkytus, sūdytus bei konservuotus gaminius.“
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/feff65a0-7aa0-11ed-b580-c7b813ff7c6d.jpg?noup&w=400)
Atsisakiau mėsos – ką turėčiau žinoti?
Jeigu nusprendėte iš savo maisto raciono išbraukti gyvūninės kilmės mėsą arba jos jau nevartojate, vertėtų įsivertinti, ar su kitu maistu gaunate visas organizmui reikalingas medžiagas. Pasirodo, tai nėra taip paprasta, kaip gali atrodyti iš pirmo žvilgsnio.
„Pateiksiu vieno dažniausiai pasitaikančio elemento trūkumo – geležies – pavyzdį. Yra du tipai su maistu gaunamos geležies. Hemo geležis yra randama tik gyvūninės kilmės produktuose (mėsoje, žuvyje, kiaušiniuose), o ne hemo geležis vyrauja tiek augaliniuose, tiek ir gyvūniniuose produktuose. Žmogaus organizmas lengviau pasisavina (absorbuoja) geležį iš gyvūninės kilmės maisto produktų. Priešingai negu augalinės kilmės – jos įsisavina tik 5–15 procentų“, – pasakoja gydytoja dietologė Aistė Osipovaitė.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/15917e70-7619-11ed-bbfd-e17f1d900260.jpg?noup&w=400)
Nevartojant mėsos, svarbu įtraukti baltymais gausius augalinės kilmės produktus: ankštines daržoves, riešutus, įvairias kruopas. Atkreipkite dėmesį, ar jūsų vartojamame maiste yra pakankamas kiekis omega-3 riebalų rūgščių, vitamino B12, vitamino D, cinko, seleno – šių elementų trūkumas yra itin dažnai pasitaikanti praktika.
„Reguliariai (rekomenduojama kasmet) atlikite kraujo tyrimus bei papildomai pasižiūrėkite, ar kažkurių iš anksčiau paminėtų medžiagų netrūksta. Tai ne tik padės jaustis ramiam dėl savo pasirinktos mitybos, bet ir užtikrins, kad esate sveikas, o organizmas veikia kaip laikrodis“.