„Pirmiausia labai noriu paneigti vis dar dažną vadovų, savininkų ar akcininkų nuostatą, kad psichologinis saugumas turėtų būti siejamas su atsipalaidavimu, perėjimu prie žemesnių standartų, pasiteisinimais, nieko neveikimu ir panašiai. Ne, psichologinis saugumas yra visai priešingas dalykas. Šis nesupratimas dažnai tampa viena esminių priežasčių, kodėl į darbuotojų gerovės iniciatyvas kartais žiūrima pro pirštus, nors skaičiai akivaizdūs – tam, kad žmogus galėtų dirbti efektyviai, pirmiausia jis turi jaustis psichologiškai saugus“, – sako elgsenos tyrimų ir emocinio intelekto trenerė Giedrė Plukienė.
![Darbas](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/376cd821-2b66-426e-81c1-98ee0e1f99c8.jpg?noup&w=400)
Kodėl verta kurti psichologinį saugumą?
Dvejus metus vykdytame vidiniame tyrime, pavadintame „Aristotelio“ projektu, „Google“ siekė nustatyti, dėl kokių veiksnių vienos „Google“ komandos pasiekia gerokai daugiau nei kitos. Tyrimo rezultatai paneigė daugelį šiuolaikinių vadybos stereotipų ir į dienos šviesą iškėlė netikėtą faktą, kad komandos efektyvumas labiausiai priklauso nuo jos narių psichologinio saugumo. Norėdami labiau įgalinti savo komandų vadovus psichologinio saugumo temoje, „Google“ atsisuko į Amy Edmondson, Harvardo profesorės, beveik 20 metų nuosekliai darytus tyrimus šioje srityje. A. Edmondson žaibiškai išpopuliarėjo pasaulyje, o jos sukurti metodai ir praktikos rado savo pritaikymą verslo organizacijose.
„Google“ vidinis tyrimas parodė, kad psichologinis saugumas – veiksnys, darantis daugiausiai įtakos komandos rezultatams (koreliacija tarp rezultato ir psichologinio saugumo – 43 %).
Neuroekonomikos mokslininkas Dr. Paulas J. Zakas savo straipsnyje „Harvard Business Review“ teigia, kad įmonės, kuriose yra aukštas tarpusavio pasitikėjimas, siejamas su psichologiniu saugumu, patiria tokias naudas:
* 27 % mažesnė darbuotojų kaita,
* 50 % didesnis produktyvumas,
* 29 % aukštesnis pasitenkinimas gyvenimu,
* 106 % daugiau energijos,
* 76 % darbuotojų įsitraukimas,
* 74 % mažesnis streso lygis,
* 57 % linkę labiau bendradarbiauti,
* 67 % geriau pritaiko išmoktas pamokas.
Kaip suprasti, ar aplinka iš tiesų yra psichologiškai saugi?
G. Plukienė, apibūdindama psichologinio saugumo sampratą, remiasi prof. Amy Edmondson apibrėžimu: tai – tarp komandos narių vyraujanti nuostata, kad niekas nebus nubaustas ar pažemintas už idėjų, klausimų, rūpesčių ar klaidų išsakymą. Tai sutikimas rizikuoti ir pasitikėti vienas kitu.
![Giedrė Plukienė](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/183af6be-7433-4734-963e-772b7a90dac1.jpg?noup&w=400)
Ji išskiria pagrindinius rodiklius, rodančius, kad organizacijoje nėra psichologinio saugumo:
* Vyrauja tylos kultūra, kai darbuotojai neišsako savo nuomonės įvairiais darbiniais klausimais.
* Nekuriamos inovacijos, darbuotojai nerodo jokios iniciatyvos, jų įsitraukimas žemas.
* Didelė darbuotojų kaita.
* Nuolat nepasiekti tikslai.
* Įspūdis tampa svarbesnis už tikslą (pavyzdžiui, darbuotojas, kad išvengtų atrodymo neišmanėliu, nustoja užduoti klausimus, kad neatrodytų nekompetentingas, nustoja pripažinti klaidas ir pan.)
Pagrindinis vaidmuo – vadovų
G. Plukienė sako, kad kuriant psichologinį saugumą, svarbus vaidmuo tenka vadovams, lyderiams ir jų kuriamam santykiui su komanda. Toliau rikiuojasi pačių komandos narių tarpusavio santykiai ir organizacijos aplinka bei kultūra.
![Dainius Baltrušaitis](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/01579bdd-da40-4d5f-9774-10b50696f0fc.jpg?noup&w=400)
„Jau minėta A. Edmondson pasakytų, kad klaidos gali būti trijų tipų. Labai svarbu mokėti jas atskirti ir tinkamai reaguoti. Visų pirma, klaidos, kurios atsiranda iš nežinojimo ar patirties neturėjimo. Kaip žmonės sako, niekas negimė mokėdamas. Tad natūralu, kad klystame. Bet tokią klaidą aptikus labai svarbus tiesioginio vadovo vaidmuo darbuotojo augime, kad jos nesikartotų.
Antro tipo klaidos atsiranda dėl to, jog nenumatėme kažkokių aplinkybių. Pavyzdžiui, COVID-19 metu trūkinėjant tiekimo grandinėms su Kinija, įmonės suprato, kad vertėjo turėti alternatyvias tiekimo grandines Europoje. Vienok, tai klaida, kuri prieš pandemiją buvo sunkiai įsivaizduojama.
![](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/a5f3ccdd-7627-4a97-a81c-64b058b74448.jpg?noup&w=400)
G. Plukienė papildo, kad labai vertinga įtraukti visus komandos narius į sprendimų priėmimą ir nepamiršti visuomet išreikšti dėkingumą. „Na, o kiekvieno žmogaus rankose, žinoma, yra rūpestis savo paties psichologine ramybe, kuri kiekvienam ateina skirtingais keliais – per meditacijas, vaikščiojimus, sportą, skaitymą ar kitais būdais“, – pataria pašnekovė.